Killarna är på övervåningen, de jobbar hårt-
-så popcornen blir en trevlig överraskning för dem.
Så lätt att göra också.
Peggy, du ska skaka dem.
Oj, då.
Nu är det inte lätt längre.
Peggy, visste du att det står: "Använd före 11 maj, 1972"?
Marcy, om du läser noggrant, står det:
"Bäst om de används före 11 maj, 1972."
Killar! Popcorn!
Kan du fatta?
Den här lilla skatten gömde sig i en låda uppe på vinden.
En bröllopspresent från Als föräldrar.
Gav de dig popcorn?
Ja. Popcorn och Al.
Snacka om storvinsten.
Steves föräldrar gav oss porslin.
Och skriftliga instruktioner om hur jag gör melonkulor till deras son.
Det är enda sättet han äter melon på.
Män är så knussliga.
Vet du att när vi var nygifta-
-vägrade Al äta om inte maten var varm.
Okej, vi har städat ditt garage, din trädgård och din vind-
-så imorgon hjälper du mig städa mitt garage, va, Al?
En...sekund.
Nej.
Hoppas att vinden är ren och fin-
-tills mamma ska bo här.
Jadå, halm på golvet. Vi byggde ett tråg.
Allt vi behöver är ett glas bourbon för tänderna-
-så hamnar hon i, ursäkta, svinens himmel.
Ja! Popcorn.
Marcy, du behöver inte säga vad jag ska äta. Du är inte min mamma.
Då hade du gjort goda melonkulor.
-Det är gott. -Nej, nej.
Inga fler förrän du lagt skräpet i soporna.
Skräp? Jag har många bra grejer här. Jag kan använda mycket av det.
Steve, se vad hon vill att jag ska kasta.
Min häcksax.
Den försvann från min trädgård. Hur fick du den?
Bud! Kom hit!
-Vad, pappa? -Tog du den här häcksaxen?
Ja. Du ringde ju upp mr Rhoades-
-och jag smög dit och tog den?
Gör inte om det igen.
Förlåt, han måste ha missförstått.
Men hallå! Mitt bilbatteri.
Det kan du inte räkna, Steve. Det var innan vi blev vänner.
Hej, allihop.
Det hände en jättekul grej i skolan idag.
Bussföraren fick ett sammanbrott-
-så vi fick köra bussen själva.
Om nån ringer och anklagar mig för att låsa in föraren på toa-
-och ta bussen på en nöjestur-
-vet ni att det inte är sant.
Så vad är allt detta för skräp?
Inte skräp, Kel. Det är pappas liv. Allt ligger i den lådan, va?
Det stämmer, grabben.
Men se på detta.
Mest värderade fotbollsspelaren.
Var lite yngre än du när jag fick dem.
Shortstopper i knatteligan.
Åh, herregud.
Stadskamp i fotboll.
Sen träffade jag din mamma...
Softball, deltagarpris.
"Årets skoförsäljar-nybörjare, 1968."
Ser ni att de krymper?
Som allt annat med honom.
Ja, och du har säkert inget att göra med det, va?
Det var alla mina pokaler.
Oj, vilka minnesmärken av en...
...förlorare.
-Tack, Steve. -Nej, faktiskt.
Du får aldrig återuppleva äran. Du måste känna dig låg.
-Har inte mycket idrottsligt förflutet... -Se så.
Du måste ha fått "Rände hem till mamma"-priset ett par gånger.
Om jag fick ett pris ligger det säkert nånstans i din låda.
Men poängen är att mitt liv bara blir bättre.
Jag har världens bästa pris att dela det med.
Visst kan man äta upp honom?
Nej, Peg skulle nog bara servera honom kall.
Hallå! Kolla på den här.
Boken som inspirerade mitt liv.
"Flodhästen Wanda"?
"Det glada blå loket."
-Min bok, Al? -Nej, jag kan bevisa det.
Se här. Jadå.
"Tillhör Oakwoods bibliotek."
Al, den är lite försenad.
1957 är förbi, eller hur?
Fattar du det, Kel? Pappa levde 1957.
Jag trodde inte ens att det var ett riktigt år.
Oj, vilka minnen den ger mig.
Ja.
Du får inte kasta den!
Steve, det är en bok. Han kan verkligen inte läsa den.
Al! Detta är litteratur.
Förstår du inte? Du måste lämna tillbaka boken.
Bibliotek över hela landet lider brist på böcker.
Och en bok är bränsle för ett hungrigt sinne.
Böcker är för idioter.
Man kan ju lära sig allt man behöver-
-från en film eller en dejt.
Världen behöver bimbos också.
Al, bara lämna tillbaka boken.
Jag har dåliga minnen av biblioteket.
Älskling, är det för att alla de andra barnen kunde läsa?
Nej.
Det är för bibliotekarien.
Ms De Groot.
Hon var tjock och gammal och...
...tjock.
Hon hade en kopp kaffe på skrivbordet-
-och hällde i skedar med socker från en burk.
När hon rörde i den klirrade det.
Som kedjor, på ett spöke.
Ett tjockt spöke.
Gud, som hon hatade mig.
Jaha.
Unge herr Bundy.
Djävulspojken.
Vill du låna de där böckerna?
Det får du tyvärr inte. Vet du varför?
Eftersom jag inte gav dig pommes frites som de andra killarna?
Du är ett illasinnat barn, Bundy.
Du får dem inte för att du alltid är försenad-
-och aldrig har pengar att betala.
När jag ser dig nu tvivlar jag på att du nånsin får det.
Jag tar tillbaka dem, jag lovar.
Du lovar alltid det, men gör det inte.
Och det är, i ett nötskal, ditt problem.
Man håller det man lovar.
Visst. Bakar du en paj, äter du pajen.
Får jag låna dem nu? Jag har en recension till i morgon.
Du får bara ta en bok.
Var rättvis. Kan du äta bara en gris?
Du är en hemsk liten pojke.
Det kommer aldrig att bli nåt av dig.
Det önskar jag dig, Bundy:
Att bli det misslyckande du förtjänar.
Och ta ut handen ur byxorna. Det är en snuskig vana.
Du ska få låna "Blå loket"-
-för att du kanske lär dig något.
Men vi vet båda att du inte gör det.
Tror du att någon kan lära dig något?
Du har just lärt mig att även minsta rörelse-
-kan få en fet person att svettas.
Tre dagar.
Du har tre dagar att lämna tillbaka den.
-Lova att lämna igen den i tid. -Jag lovar.
Äsch, det betyder nästan ingenting.
Men om du inte gör det, kom ihåg, jag kommer att vänta på dig.
Jösses.
Hon hatar dig, Al.
Jag svär att en dag ska jag ta den skålen med socker-
-och hälla allt i hennes bensintank.
Mitt liv måste bli bättre än så här.
Det var då jag lärde mig att rödhåriga kan döda en.
Kom igen, Al, det var 30 år sen. Kvinnan är död.
Ingen kan äta så mycket socker och leva.
Lämna tillbaka den.
Möt din rädsla, Al.
Var en man och återlämna "Det glada blå loket".
Du lever.
Och du är skyldig oss 2 163 dollar.
Vänta nu, ber du mig betala 2 000 dollar-
-för en försenad biblioteksbok?
Hade du inte ignorerat våra meddelanden de första tio åren-
-hade du inte varit i den här sitsen.
Sätt dig ner.
Du gav mig ett löfte som du inte höll.
Så nu måste du betala.
Även vägen till undergången har en vägtull.
Tänker du betala kontant eller med matkuponger?
Kan vi inte göra ett avtal?
Vet du vad...
...jag kunde tejpa en munk på mitt körkort-
-och ge det till dig.
Du ger tillbaka det, men då är munken mystiskt nog försvunnen?
Kan det vara så att du inte har 2 000 dollar?
Hade jag kanske rätt-
-när jag gissade att du skulle misslyckas i livet?
Kan det vara så att spikarna som håller ihop din stol är från planeten Krypton?
Men titta. Den är efter tolv.
Då är du skyldig ytterligare 20 cent.
Det råkar vara så att jag återlämnade boken för många år sen.
-Jag hade kommit ihåg det. -Du var inte här.
-Jag är alltid här. -Inte den dagen.
Jag tror att det var dagen för den stora tårtstölden.
Du skulle förhöras.
Kanske en polis gummislang kan få fram sanningen.
Vänta, jag går till hyllorna, tar boken och bevisar det.
Vi båda går.
Mr Bundy, vad har du för arbete?
Om du inte fortfarande går i high school.
Bibliotekarie-dräpare.
Jag trodde väl det.
Få se. Jag...
Jag vet att jag satte den här någonstans.
Är det en anka?
Boken, Bundy. Boken.
Kanske, det kan vara...
Här är den!
"Det glada blå loket."
Den ger mig många minnen.
Du satte den där nu.
Bevisa det, De Groot.
En förlorare? Jag tror inte det.
Så jag betalade en liten bot, bad om ursäkt, och det var det.
Ser du? Du var orolig i onödan.
Ja, du har rätt. Barn, låt det här bli en läxa.
Det kan inte bli fel om man gör rätt.
Lite dystrare nyheter.
Övervakningskameror på biblioteket-
-filmade mannen med den mest försenade boken i stans historia-
-när han smög tillbaka "Blå loket"-
-på hyllan för att slippa betala böter.
Titta noga, i slowmotion-
-när han distraherar och nästan dödar bibliotekarien-
-och sätter boken på hyllan.
Så titta noga på denna man.
Han har identifierats som Chicagos egen Al Bundy-
-enligt den här reporterns åsikt, mänskligt avskräde.
Pappa, låt mig testa nåt på dig.
Hur låter det här: Bud Smith.
Ja, mamma, vi tittade.
Såg han inte bra ut?
Det här kan vara det mest pinsamma-
-som nånsin har hänt vår familj.
Vi har tränat för något som detta hela vårt liv...
...men man är aldrig riktigt redo.
Låt mig öppna. Det är antingen nån som vill berätta-
-att jag är Årets man i "TIME Magazine"-
-eller Steve och Marcy.
Hej, Steve och Marcy. Vad nytt?
Var inte mina fastighetsvärden tillräckligt låga?
Glad att du ertappats.
Vi alla är nog glada för det, Marce.
Du tjänar som ett exempel för alla unga läsare-
-och visar dem att de måste läsa, inte fuska-
-att rättvisan kommer att segra-
-även om den får sträcka sig ner till jordens inre...
Det var Steve och Marcy.
Al, betyder detta att du kommer att vara med i "USA:s mest eftersökta"?
Varför kunde du inte ertappas som bankrånare-
-som Cindys pappa?
Hon kan åtminstone hålla huvudet högt.
Ja, pappa. Som ensam bärare av Bundy-säd...
...ser jag ensamma, sädlösa nätter framför mig.
Först av allt var det en fälla, så lagligt känner jag mig rättfärdigad.
Och för det andra...
...än sen, då?
Det ser mörkt ut just nu, men detta lär blåsa över.
Vem vill spela Yatzy?
Al, det kvittar vad någon annan tänker om dig.
Du ska veta att det här inte har förändrat mina känslor alls.
Så trevligt av dig, Peg.
Vill du gå upp och ha lite skoj?
Nej.
Hej, Bud. Hej, Kelly.
-Det är Jim. -Och Natalie.
Nå, vad får vi till middag, tant Peggy?
Det är Ruth. Ruth.
Ungar...
...gå och sätt påsarna i garderoben bredvid min.
Sen försöker vi muntra upp er pappa.
Han är lite nere, efter det där på "Paul Harvey".
Jag som gillade honom.
Se så, Al, oroa dig inte.
Älskling, vi har klarat lönecheckarna och klarar detta med.
Och, Al, du ska veta att hur illa det än blir-
-och jag talar nog för barnen också-
-så ska vi inte ha på oss påsarna hemma.
Visst, ungar?
-Ja... -Jag lovar inget.
Så, känns det bättre, Al?
Vart ska du, älskling?
Jag ska betala böterna.
Det knäcker oss, men då slipper vi skämmas.
FÅNGAD! LÄMNA IGEN BÖCKERNA
Hej, mr Bundy, jag har väntat på dig.
Nej, gör ingen Bundy med boken.
Du är ganska känd nu.
Denna vecka har 34 försenade böcker returnerats via post, med checkar.
Barnen är rädda, behandlar varje bok som fint porslin.
Mr Bundy...
...du har blivit bibliotekssystemets Freddy Krueger.
Ms De Groot, säger ordet "nöff" dig något?
Barn, var tysta, annars går det som för den här mannen.
Vet du, mr Bundy...
...jag har arbetat i biblioteket i 44 år.
Jag kunde ha gått i pension för tre år sen.
Varför stannade jag?
Lärde du dig att äta böcker?
Du är en hemsk liten pojke.
Jag behöll jobbet av en anledning:
Jag visste att jag skulle sätta dit dig och det gjorde jag.
Pat Garrett fick Billy the Kid, och jag fick dig äntligen.
Mitt jobb är över. Idag är min sista dag.
Men det är lustigt...
...jag kunde ha gett dig amnesti för boken.
Det skulle jag, för någon annan...
...men jag har alltid hatat dig.
Är det fel att hata en nioårig pojke?
Nej.
Inte när den pojken är du.
Det är glädjen i mitt liv att se dig växa upp som jag jämt visste att du skulle:
Till en fullständig förlorare.
Idag, när jag sätter mig i bilen-
-och lämnar den här platsen för sista gången-
-är jag hel.
Din skam är min guldklocka.
Så du tror att jag är en förlorare?
Bara för att jag har ett kasst jobb som jag hatar...
...en familj som inte respekterar mig-
-en hel stad som förbannar dagen jag föddes?
Det kan betyda förlorare för dig, men låt mig berätta något.
Varje morgon när jag vaknar-
-vet jag att det inte blir bättre förrän jag lägger mig igen.
Så jag kliver upp...
...får min utspädda läsk och frusna kakbit...
...sätter mig i bilen utan klädsel eller bensin och med sex lån-
-för att utstå trafiken, bara för privilegiet att sätta billiga skor-
-på klövarna, på människor som du.
Jag kommer aldrig spela fotboll, som jag trodde att jag skulle.
Kommer inte få känna beröringen av en vacker kvinna.
Och jag lär aldrig mer få känna glädjen att köra utan en påse på huvudet.
Men jag är inte en förlorare.
För att trots allt...
...är jag och alla andra män som inte kommer bli det de ville-
-ändå där ute och är det vi inte vill vara-
-40 timmar i veckan, resten av livet.
Faktumet att jag inte har satt en pistol i munnen-
-du pudding till kvinna...
...gör mig till en vinnare.
Nej, mr Bundy.
Det är det som gör dig till en loser.
För du kunde ha gjort något av ditt liv, antar jag.
Men du fullföljde aldrig något.
Det har alltid varit ditt problem.
Som jag alltid sa till dig, lovar du något, måste du hålla det.
Kanske om du hade gjort det bara en gång-
-kunde du vara en vinnare.
Tack, ms De Groot.
Jag ska faktiskt börja hålla mina löften nu.
-Det gör du inte. -Jodå.
Undertextning: Marie Åkerlund